- Tidligere. - Vent lidt. Er det Claire?
- Hej. - Samuel vil overgive sig.
- Hvorfor? - For at beskytte familien.
Han overgiver sig, hvis resten af tivoliet får lov at gå.
Jeg fandt ham på bakken. Med det her!
Hun vil slå tusinder af mennesker ihjel.
Fortæl mig, hvad du så.
- Du kan ikke redde hende. - Men det kan en anden.
Bare rolig. Jeg er her for at redde dig.
- Han er fanget. - Hvad fanden gjorde du?
Fangede ham i et mareridt. Han kan ikke skade nogen igen.
- Jeg må hente ham. - Nej. Måske kommer du aldrig ud igen.
Peter! Nej!
Hallo?
Hallo!
Hallo?
Hallo!
Peter...
Er det virkelig dig?
Jeg kom for at få dig væk herfra.
Det er dig, ikke?
Jeg troede, jeg var alene. At alle var døde.
- Hvad gør du her? - Jeg får dig ud herfra. Kom nu.
Man kan ikke komme ud. Jeg har forsøgt i tre år.
Tre år? Der er gået tre timer.
Vent lidt. Du er her ikke. Du er ikke virkelig.
Det her er min hjerne, som narrer mig. Det er en del af min straf.
Tror du, jeg vil lade dig håne mig?
Hold dig væk.
Hvis du følger efter mig, slår jeg dig ihjel! Er du med?
Sylar!
- Jeg slår dig ihjel. Ud af mit hoved! - Tag det roligt. Jeg taler sandt.
- Jeg kom for at få dig væk herfra. - Hvorfor siger du det?
Jeg ledte efter dig hos Parkman. Han fangede dig i en drøm.
Det er ingen drøm! Det er virkelighed.
- Forstår du ikke, det er et mareridt? - Jo, det tør siges.
- Helt alene i tre år. - Ikke år. Timer.
Parkman fangede dig her.
- Det er umuligt. - Er det?
Hvad er det sidste, du husker, før du endte her?
Jeg husker, at jeg ville have mit liv til at forandre sig.
- Jeg troede, jeg ville blive alene. - Og nu er du her.
Jeg har Parkmans evne. Jeg kan få dig væk herfra.
Hvorfor skulle du gøre det? Jeg myrdede din bror.
Jeg har brug for din hjælp.
Jeg kan lade dig rådne her -
- men du skal redde hende. Min ven Emma.
I drømmen redder du hende, før hun dræber tusindvis af mennesker.
Jeg er ikke redder-typen. Det burde du vide.
Det vil ske. Du redder hende.
Godt. Tror du virkelig, du kan få os ud herfra?
Prøv du bare. Kom i gang.
Se selv.
Vi kommer ingen vegne. Vi er fanget her for evigt.
- Vi må gøre noget ved hende. - Det gør vi.
Undskyld mig.
Jeg vil se min far.
Han er uskadt, hvilket han ikke fortjener efter at have beskudt os.
- Havde han skudt, var du død nu. - Er du så naiv, Claire?
Din far kom hertil med et gevær. Det var vel derfor, du ville forhandle?
- Du frygtede, at han ville skyde. - Nej. Jeg vil se ham nu!
Din tilgivelse er rørende, men den gør dig blind.
Det er tid til at åbne øjnene og se, hvem han er.
Jeg ved, hvem han er. Intet, du siger, kan ændre på det.
Selvfølgelig ikke. Derfor vil jeg vise dig det.
- Far! - Claire. Gudskelov, at du er uskadt.
- Bind ham op. - Ikke endnu. Damien?
Damien kan vise folks minder. Smerte- frit, medmindre man kæmper mod.
- Tror du, hans minder vil oplyse mig? - Du får sandheden at vide.
Lad hende gå. Du har ikke længere brug for hende.
Er du bange for, at hun ser dit sande jeg?
Gør ikke det her.
Tag et kig, Claire.
Se, hvor det hele startede.
Den her har det hele Hvidlakeret, metalfælge og træinteriør.
Børnene ville elske den.
- Hvad med betaling? - 150 om måneden.
Jeg ved, det er ret meget. Hør her...
I bør tage hen til Val's Discount Motors på La Cienega.
Der får I samme bil til den halve pris.
Tak. Det var pænt af dig.
Gæt engang?
Bløde, dejlige hænder, lange, smidige fingre...
Candy?
- Candy? - Nu får jeg problemer.
Det er min kone.
- Hvad gør du her? - Besøger verdens flotteste sælger.
Hvis jeg ser ham, siger jeg til. Jeg er ret dårlig til det her.
- Manglende dræberinstinkt. - Du skal ikke være her.
- Du skal skrive teaterstykker. - Huslejen skal betales.
Hvem har brug for penge? Kærlighed er nok.
Hvad er der? Noget galt?
Det håber jeg ikke. Jeg har uventede nyheder.
- Lov mig, du ikke bliver vred. - Hvad er der, Kate?
Jeg er gravid.
Jeg ved, vi ikke planlagde det, og du vil altid have en plan.
Noah...
- Er du glad? - Selvfølgelig. Jeg skal være far.
Havde du en anden kone og familie?
Jeg er ked af, at jeg aldrig har fortalt det.
Nej. Det betyder ikke noget.
Lad ham gå.
Er du ikke nysgerrig over, hvad der skete med hans første kone?
Nej. Det er hans sag.
- Hvis han ville fortælle det... - Han har grund til at skjule det.
Lad hende gå. Nu har du en syndebuk Mig.
Kan du se, hvor bange han er? Han ved, hvad der venter.
Jeg lader jer blive her med Damien. Det bliver oplysende.
Gør ikke det her, dit møgsvin!
- Bestilte du dumplings? - Dobbelt portion. Du spiser for to.
Tænk engang. Du og jeg. Forældre.
- Hvordan mon det bliver? - Jeg har ingen anelse.
Men jeg ser frem til at finde ud af det.
- Maden er ankommet. - Gå. Gå.
- Levering. - Hvor er mr Yin?
- Han plejer at levere. - Han er optaget.
- Hvor meget skylder jeg dig? - Alt.
- Noah! - Jeg kan ikke bevæge mig!
- Hvad gjorde du? - Hvor er resten af pengene?
Giv ham din taske.
- Er det alt? - Ja. Tag dem og gå.
Hvad er du?
Nej!
Åh, gud!
Kate?
Nej.
Kate...
Opgiv dog.
Du kan ikke bare ignorere mig. Du har intet sagt i en måned. Flot.
Der er ingen derude. Og sådan forbliver det.
Jeg vil ikke tilbringe resten af mit liv her med dig.
Det er heller ikke himmerige for mig.
Her. Du kan jo lide tegneserier, men din yndlings var der ikke.
- Hvad er der galt med dig? - Drop julelegene og fokuser.
Klart. Så vi kan komme ud herfra og kan redde hende der.
Emma. Hun hedder Emma.
Hun er væk. Hvis hun skulle dræbe alle de mennesker, er de også døde.
- Alle er døde, undtagen os. - Det eneste, som er virkeligt, er os.
Det her er bare en drøm.
Hvordan kan der så findes bøger? Hvordan skabte Parkman bøger?
- Det er jo din drøm. - Hvordan kan jeg kende ordene i dem?
Måske har du læst dem.
- Ikke Ninth Wonders! - Det gjorde jeg.
- Er vi så nu i dit hoved? - Jeg ved ikke, hvordan det fungerer!
- Vil du ikke gerne væk herfra? - Selvfølgelig!
Det vil du ikke, vel?
- Du vil ikke væk herfra. - Måske fortjener jeg ensomheden.
Denne tomhed.
Måske, men jeg kan ikke klare det alene. Jeg har brug for din hjælp.
Ikke?
Godt, Peter.
Vil du have, at jeg hjælper dig?
Jeg skal nok hjælpe.
Hvor kom den fra?
Det er muren fra Parkmans kælder.
Hvad gør den her?
- Det er vores vej ud. - Hvad?
Forstår du ikke? Vi skal igennem den.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg skulle til at gå.
Du er kommet til skade. Lad mig se.
Jeg er læge. Kom nu.
Du behøver ikke gøre det. Du kan komme i knibe.
Jeg er døv. Sig det igen.
Jeg hedder Lauren og kom for at stoppe Samuel.
- Du kom med ham, der skød folk. - Bennet affyrede aldrig geværet.
Jeres leder er ikke den, han foregiver. Det var hans skyld.
- Det ville han ikke gøre. - Han har gjort forfærdelige ting.
Nu forsøger han at anspore alle mod en fælles fjende.
Samuel kommer. Fortæl ham ikke, at jeg er her.
Er alt i orden herinde?
Vi er ikke alene, vel?
Vi har ingen hemmeligheder her.
Hun sagde, du er en ond mand.
Du gjorde alt dette. Skød dine egne folk...
Nej. Hun er fejlinformeret.
Lad mig tale med hende.
Du kan gå.
Der sker ikke noget. Jeg vil bare tale.
Ser man det.
Blev din første kone myrdet af en af de særlige?
Ja.
Det er længe siden.
Den person, jeg var dengang, døde sammen med Kate.
Jeg er ked af, at jeg ikke har fortalt det.
Det er i orden.
Visse ting kan ikke siges højt.
Men det var derfor, du gik ind i Firmaet?
Det var sådan, du blev til hr. Fang og Mærk.
Nej, jeg behøver ikke se mere.
ET ÅR SENERE
Rør dig ikke.
- Vil du have min tegnebog? Tag den. - Rør dig ikke!
Jeg vil ikke have dine penge.
- Hvad så? - Oplysninger.
Jeg ved, hvad du er og hvad, du kan gøre.
- Hvordan? - Lige meget.
Jeg leder efter en. En ligesom dig.
En som mig? Hvad taler du om? Er der andre som mig?
Stop. Det, I gør, er unormalt. I må kunne føle hinanden.
Manden, jeg søger, hedder Richard, er cirka 1,80 høj, mørkhåret -
- omkring 23 år og kan flytte ting med tankens kraft.
Han myrdede min kone.
Jeg kender ikke andre som mig. Det sværger jeg.
Jeg tror ikke på dig.
- Det var et uheld. - Du bar en pistol.
Jeg vidste ikke, hvad jeg ville finde. Jeg var bange.
Var det første gang, du dræbte nogen?
Hvad sker der så?
Én ejer, få kilometer på bagen. Vores bedste bil. Du bestemmer.
- Men du sagde... - Jeg har en anden køber klar.
Hvad bliver det til?
- Så tager vi den vel. - Udmærket valg.
Min chef klarer papirarbejdet. Undskyld mig.
- Hej. Vil du købe en bil? - Faktisk ikke.
- Jeg vil tilbyde dig et job. - Kender jeg dig?
Vi har holdt øje med dig. Du dræbte ham den særlige.
Vi sporede også ham, men du nåede frem før os. Bare rolig.
Din hemmelighed forbliver skjult. Vi er imponerede.
Så imponerede, at vi vil ansætte dig.
- Hvem er du? - Mit navn er Thompson.
Vi kan hjælpe dig med at finde manden, som dræbte din kone -
- og du kan hjælpe os med at finde resten.
Hvordan fungerer det der "en af os, en af dem" for dig?
Ærlig talt har jeg skullet tilpasse mig.
Claude kan blive usynlig når som helst. Han har fordelen.
I skal jo være partnere.
- Har du svært ved at stole på ham? - Naturligvis. Han er unormal.
Når jeg er alene, føles det, som om han ser på mig. Forstår du?
Ja, det gør jeg.
Dit tilfælde er højst usædvanligt, Bennet
Hvordan vi fik øjnene op for dig, det, der skete med din kone...
Det er kun naturligt at hade dem.
- Hvad antyder du? - Sytten sager, tre dødsfald...
... som du har forårsaget. - De var ulykker.
- Værsgo. Var der andet? - Nej tak, det er fint.
Firmaet har satset for meget på dig til at fyre dig -
- men du er nødt til at ændre dig.
Gift dig og stift familie.
- Er det din spøg? - Nej.
Det kan afbalancere dit liv og få dig til at falde til ro...
... så der bliver færre hændelser. - En kone?
- Det kan jeg ikke igen. - Jo, du kan.
Servitricen vil være god.
- Og hvis jeg nægter? - Det gør du ikke.
- Firmaet arrangerede jeres ægteskab. - Jeg elskede din mor. Det ved du.
- Firmaet har bestemt meget for dig. - Engang. Det er slut nu.
Det, du ser, er minder. Det er bare fortiden.
THANKSGIVING-WEEKENDEN
FOR TO UGER SIDEN
Hej, Gretchen.
Hej, mr Bennet. Hvad gør du her?
Jeg ville besøge Claire. Du ved ikke, hvor hun er, vel?
Ingen anelse.
Du behøver ikke lyve for hendes skyld.
Claire stjal kompasset, og I kørte sikkert til tivoliet.
Mit spørgsmål er Hvorfor tog hun ikke med dig hjem?
Hun ville blive. Hun kommer på mandag.
Efterlod du hende der? Kan du ikke se, hvad der sker?
Hun bliver blandet ind i noget, hun ikke forstår.
- Måske vil hun gerne forstå det. - Det er ingen leg.
- Tivolifolkene er mordere. - Det ved jeg.
Hun skal selv indse, at hun skal undgå dem.
Lad være med at opmuntre hende.
- Jeg vil have, hun er lykkelig. - Det er hun her med dig på college.
- Og hvis det ikke er nok for hende? - Det skal det være.
Hvad gør han her?
Vil du slette min hukommelse?
Nej.
Ikke hvis du gør det, jeg beder dig om.
Du var væk. Jeg kunne ikke finde dig.
- Du stoler ikke på mig. - Jeg stoler ikke på Samuel.
Du truede hende! Det er ikke fortid. Det er lige sket.
Claire. Claire!
Hallo der. Du bør spise noget.
Jeg har ikke brug for mad eller søvn. Jeg har ikke brug for noget!
- Nogen fremskridt i dag? - Nej.
Det er ligesom i går og i forgårs.
Og dagen før det.
Nu er der gået... Jeg ved ikke hvor længe. Sig det ikke.
Ikke den mindste sprække. Hvor længe kan du blive ved?
Så længe det kræves.
Jeg genkender det blik.
- Du sender mig det hele tiden. - Hvilket blik?
Som da Howard Kaplan slog dig i 50- meterløbet. Vi løb til skolen.
Det er Nathans minde, ikke dit.
Jeg bad dig om at holde op med det der. Du er ikke ham.
Du er slet ikke som ham.
Ja, det siger du jo.
Peter, jeg ved, jeg har sagt det før, men...
... jeg er ked af det.
Jeg er ked af, at jeg slog ham ihjel og tog ham fra dig.
Det siger du hele tiden. Det giver mig ikke min bror tilbage!
- Det ændrer ingenting! - Du har ret! Intet ændrer sig.
Vi sidder fast her for altid, du og jeg!
Jeg kan ikke klare det mere.
Du er gjort af samme stof som Bennet.
Det her behøver ikke slutte skidt. Lad Bennet og Claire gå.
- Hvorfor skulle jeg? - For at beskytte din familie.
I er så selvsikre. Jeg ved, hvad der er bedst for familien.
- Hvad? - Forandring.
Vi er stærke nok til at tage det, der er vores.
- I har ikke ret til at tage noget. - Jo da.
Vi fortjener beundring, respekt.
- Og vil du skade folk for at få det? - Hvad skal jeg ellers gøre?
Fortsætte med dette liv?
- Bo i et tivoli? - Det har du gjort i så mange år.
Spildte år, ufuldendte år. Jeg kunne have været meget mere.
Du kender til mig og filmen.
Ved du, hvor magtfuld jeg i virkeligheden kan blive?
Jeg førte dem alle hertil.
Min bror sagde, jeg kunne flytte bjerge, byer... Mon det passer?
Kan jeg ændre verden?
Jeg håber, vi aldrig finder ud af det.
Hvad har verden gjort mod dig?
Den burde have behandlet mig bedre.
Vær sød ikke at gøre det.
Samuel.
- Bennet-pigen forlod Spejlhuset. - Så må vi tale med hende.
Tid til at samle familien.
Bed dem om at pakke. Vi er på vej til vores bedste forestilling.
Du har været meget hjælpsom.
Eli, du og dine venner skal tage sig af hende. Tak.
Hvad vil du gøre?
Jeg vil afslutte det her.
Jeg kan ikke vække Nathan til live, men jeg kan svinge en forhammer.
Undskyld, at jeg udsatte dig for det, men nu kan du se sandheden.
Ja.
Du har ret. Min far er skurken.
Jeg hører hjemme hos dig.
Du er min helt.
Det er det, du vil høre, ikke? Det er det eneste, det handler om.
Hvorfor viste du ikke mindet fra, da far skød Lydia?
- Det var ikke planen? - Måske skød han ikke i går...
... men han har skudt andre. Han lyver for dig...
... for han stoler ikke på folk som os.
Troede du, jeg ville svigte ham?
Du forstår det bare ikke. Er det, fordi ingen elsker dig?
Det her er ikke din familie. De frygter dig.
- Lad min far gå. Vi skal væk herfra. - Beklager. Du er for vigtig.
- Især nu, da alt vil ændre sig. - Hvad skal der ske?
Jeg talte med en ny ven om, hvad jeg kan blive.
Og det blik, hun gav mig... Hun var så bange.
- Jeg vil se det blik igen og igen. - Hvad mener du?
Det er tid til vores største forestilling nogen sinde.
Det er tid til, at vi viser os frem.
Vi skal til New York City. Så får de vores styrke at se.
- Det kan du ikke gøre. - Desværre vil nogle dø.
- Så frygter og respekterer folk os. - Det er ikke det, jeg vil.
Du vil komme til at arve denne nye verden -
- og minde dem om det, når jeg er død. Derfor er du så vigtig.
Du er desperat, og du er ynkelig.
- Jeg bliver ikke en del af familien. - Du lyder som din far.
- Måske ombestemmer du dig. - Håb ikke på for meget.
Godt så...
Din far er i souvenir-husvognen.
Problemer med regeringsdamen. I kattens leg med musen slap musen væk.
- Skal jeg finde hende? - Nej.
- Er alt, som det skal være? - Snart.
Claire Bennet skal tænke over mit tilbud.
Den mulighed vil jeg give hende.
- Claire. Lad mig forklare det, du så. - Vi taler om det senere.
Hvad er det?
Nu er jeg klar... til New York City.
- Det lyder sjovt. - Det bliver det.
Du må støde til os senere. Der er nogle ting, der skal ordnes.
Før Lydia døde, nævnte hun nogle mennesker, som vil stoppe os.
Du skal stoppe dem. Permanent.
Tillykke med fødselsdagen.
- Det er ikke min fødselsdag. - Det ved jeg.
Du har slidt dit andet eksemplar op. Jeg fandt den der.
Jeg værdsætter, at du er så tålmodig.
- Du holder mig nede på jorden. - Det var pænt af dig. Tak.
Vil du høre noget sært?
Hver gang, du løfter den, tror jeg, at du vil slå mig. Hårdt.
Hver gang, jeg løfter den, tror jeg, at jeg skal slå dig. Hårdt.
Hvorfor?
Fordi du er den, du er.
Jeg ville ønske, jeg kunne tilgive dig, men hvis jeg gør det -
- så svigter jeg ham.
Nathan.
Er du bange for at miste ham for altid, hvis du giver slip på vreden?
Så derfor har du holdt fast i den?
Jeg kan mærke, at den glider fra mig -
- men når jeg ser på dig, ser jeg dig dræbe ham.
Du tog min bror fra mig.
Jeg ved ikke, hvor mange år vi har været her. Sammen.
Jeg har ændret mig. Jeg vil aldrig skade nogen igen.
Og al den tid var du bange for at lukke mig ud.
Peter!
Jeg er ikke den mand længere. Det ved du.
Det ved jeg.
Det ved jeg, du ikke er.
- Hvor lang tid er der gået? - En halv dag måske.
Det føltes, som om vi var derinde i årevis.
Gør det det mindre virkeligt?
Nu skal vi redde Emma.
Beklager at ødelægge stemningen, men jeg skal forhindre, at det sker.
Ingen dækning.
- Er du uskadt? - Ja. Er du?
Ja. Hjælp mig af med rebene.
Er det en lygte derovre?
- Vi er blevet begravet. - Hvor dybt nede er vi?
Jeg ved det ikke. Det føltes, som om vi faldt 12-15 meter.
Hallo?
- Er der nogen, der kan høre os? - Hjælp! Kan nogen høre os?
Fortsættes...
Tekst Maja Axholt www.broadcasttext.com